"Greyhound - en bot mot en vanlig buss."
"Lay-Z-Boy - en bot mot en vanlig stol."
"Budweiser - en bot mot vanlig öl."
"Manufacturers Hanover Bank - en bot mot en vanlig bank."
"Alka-Seltzer - en bot mot vanlig förkylning"?
-Det är idiomet jag leker med. -Det är tydligen ett idiom.
Visste du det?
Bortsett från praktiken hos Needham, har du nån reklamerfarenhet?
"En bot mot en vanlig stol" är Rogers favorit. Roger Sterling.
-Han jag skakade hand med. -Vad tycker han om den här?
Alla älskar den. Den är motsatsen till det man förväntar sig.
-Varför är den med i din arbetsbok? -Jag har fullt av dem.
Jag gillar att sätta in jobb jag beundrar.
-River ni aldrig ut saker? -Jo, men jag sätter dem inte i boken.
Du vet vad man säger: "Ambition är lika bra som transpiration."
Så säger man inte.
Hör här.
Jag är en 24-årig grabb. Jag vill in i reklambranschen.
Jag har mycket att lära men jag jobbar hårt.
Jag kan sopa golven. Sa inte Roger det? Han har väl pratat med dig?
Ja då.
Det var trevligt att träffas, Danny.
-Lycka till... -Lycka till och vad då?
-Va? -Du skulle säga mer.
-Vi hör av oss. -Vet ni nåt bra matställe i närheten?
Säg till min sekreterare att du är hungrig, och hör vad hon föreslår.
-Jag arbetar inte för dig! -Är vi med i "Dolda kameran"?
Jag menar inget illa, men han är omöjligtvis 24. Jag är ju 25.
-Vad har han för koppling till Roger? -Förutom vansinnet? Janes kusin.
Det är en lättnad att se nån som är sämre än jag.
Vänj dig inte vid det.
När jag ser på Glo-Coat så märker jag hur långt allt har kommit.
-Mina arbeten, alltså. -Glo-Coat...
När man gjort färdigt nåt alla älskar känns det som om nån annan gjort det.
-Är det tacktalet för CLIO-galan? -De har inga tacktal.
-Vi kommer att vinna. -Jag är bara nominerad.
-Känns det inte spännande? -Jag försöker att inte tänka på det.
Men det vore bra för byrån.
Grey fördubblade sitt värde på fem år på grund av priser.
-Har du nåt på Vicks? -Det heter Vick Chemical.
-Svara på frågan. -Vi ligger rejält efter.
Din nye art director väntar på synkronicitet.
Jag ska få idéer, jaga honom, få honom att skissa och tappa bort dem.
Du har en deadline.
Tro inte att du kan gömma dig hela måndagen. Jag kommer att hitta dig.
-Jag är inte problemet. -Jo.
Stan är begåvad och mer erfaren. Du måste lära dig samarbeta med honom.
-Lycka till i eftermiddag. -Det ska man inte säga.
Nähä. Tvi tvi, då.
Charlie Chaplin var väldigt ensam. Den där luffaren var för sorglig.
Helan och Halvan var bättre. Men Helan var så elak mot Halvan.
Varför pratar jag om stumfilmer?
Det är väl till kapitlet om er barndom.
Den delen av min bok blir större och större. Hur kommer det sig?
"Vem är det?"
Den där grabben... Kul skämt.
Caroline, fortsättning följer.
Bra idé. Vi bör vara förberedda inför CLIO-galan.
Hans bok...
-Den var full av gamla annonser. -Plagiering? Så påhittigt.
Han hade fem egna, och alla var lika.
Jag sa att han skulle vara sig själv. Det var rätt elakt, antar jag.
-Så när börjar han? -Den första aldrig.
Du har nog glömt hur man köpslår i äktenskapet.
Anställer jag inte Janes kusin krävs en present för 500-1 000 dollar.
-När åker vi? -Efter mötet med Life.
Skål för nya affärer. Och seger på Waldorf.
Det har du förtjänat.
Jag kan visa vad som är populärt och unikt. Och kalla mig Don.
Don, jag har inte sån koll på pälsar.
Min mor hade en chinchilla som jag nästan hade en affär med.
-Är den här till er mor? -Det säger väl ingen?
I vilken prisklass?
Intressant fråga. Jag måste spendera mycket, men inte för mycket.
Inget ovanligt problem. Är den nån sorts ursäkt?
Nej, det vet jag vad det kostar. Jag vill lära nån utan att skrämmas.
-Jag vet vad vi ska göra. -Är det "vi" nu?
Det är alltid rätt storlek, och inget slår mink.
Det är en bra början.
-Ska de inte gå ner till midjan? -De är årets mest populära.
"Varför vänta på att en man ska köpa en päls åt dig?" Dum fråga.
-Vem gör er reklam? -Jag.
Det är ett intresse, så jag får göra den.
Ser man på! Kan jag slå en signal?
För det första behöver du 20 såna. För det andra - nej.
Du ska ringa numret för att få leveransinstruktioner.
-Naturligtvis, mr Sterling. -Vad blir jag skyldig?
Jag såg dig lämna kontoret med nåt under armen.
Men du vet inte vad det är. Killen i hissen trodde det var en vätebomb.
-Det är en vacker låda. -Skippa snacket och öppna den.
Åh, Roger... Det hade du inte behövt.
-Tycker du om den? -Jag är mållös.
Prova den.
-Men ta av dig klänningen först. -En present i taget...
Vad är det här, en bruksanvisning?
ÖPPNA EN BURK EN REGNIG DAG
Det är Noaks ark.
Det är att gå över gränsen.
Nå?
Jag älskar den. Den är perfekt.
-Och det är lite i överkant. -Kyss mig, annars tror jag dig.
När jag bär den ska jag tänka på allt som hände kvällen då jag fick den.
Caroline! Kom, jag tror att jag äntligen har en jobbhistoria.
-Joan! - Vad är de upptagna med? -Livet.
När måste ni åka?
På Emmy-galan gav Red Skelton bort min plats.
Med tanke på dina vanliga historier antar jag att han är betydelsefull.
Den goda nyheten är att Life-folket sitter fast i Philadelphia.
Den dåliga är att vi bara har en timme innan vi måste vara på galan.
-Ledsen, pojkar. Matchen inställd. -Som färdknäpp tar jag en 7 & 7.
-Du har ben. - Don? -Nåt enkelt men betydelsefullt.
Det är fredag. De kanske åker hem och så får vi boka om mötet.
-Ska Joan följa med? -Ja.
-Vi hade bara fyra biljetter. -Många andras klienter kommer.
-Tack, Joan. -Peggy, en drink?
Jag måste jobba.
Vi representerar folket i Alabama som hatar niggerism, katolicism...
-...sionism och alla andra -ismer. -Det sa Ku Klux Klans Robert Creel.
Nån visade det för Goldwater. Han började tydligen pissa blod.
Rösta på president Johnson den 3 november.
-Den här igen? -Clara bad om det.
-Bad Clara om att få se din film? -Jag ville bara se klan-filmen.
-Han sa att den aldrig sändes. -Vilket gör den mindre imponerande.
Kan ni lämna oss?
Nu är alla tjejer borta. Vad vill du?
-Tänker du använda KKK i reklamen? -Du har ju inget som tänder mig.
Ska jag hämta Megan? Hon är nog inte hämmad.
Varför kan du inte inse att nakenhet är naturligt?
-För att jag är civiliserad. -Du är hjärntvättad...
...till att tro att det är snuskigt. Men det är naturligt och vackert.
-Har Don skällt ut dig än? -Jag är inte rädd för honom.
Det betyder nej. Han sa måndag och jag tänker inte jobba i helgen.
Har du mens, eller? Låt oss få det överstökat.
Var glad att Glo-Coat inte är här. Vinner du är reklamen konstnärlig...
-...och då åker du ut. -Det är nästan 50 priser.
Tio minuter per styck blir... Skit också.
-Du minns väl Ned Elliot? -Vad är du nominerad för?
New England Merchants Bank. Bästa lokalfirma under 2 000 dollar.
Lycka till, Don.
Här står ju Pebbles och Bambam. Blir det nån sprit kvar till oss?
Don Draper. Roger Sterling. Det här är generalmajor Frank Alvin.
-Roger, har du träffat Ted Chaough? -Uttalas det så? C-h-a-o-u-g-h?
Hur många extravokaler blir det?
Vi går vidare. Hoppas det inte blir lika långdraget som ifjol.
Men då var ju inte ni här.
General Rufus T. Skitprat. Jag har träffat honom förr.
-Under kriget? -I en reklam för rom.
Chaough anställde en skådis. Senast hade generalen en papegoja på axeln.
Det där var inget affärsförslag.
-Man fångar fler flugor med honung. -Strålande, riktiga flugor...
Philip, hur står det till? Du minns väl Joan Harris?
-Mr Cosgrove. -Överraskande att han tog med dig.
-Vi saknar Birdseye mer än Kenny. -Jag hörde att laget ska samlas igen.
-Vilket lag? -Phil, ingenting är säkert än.
Nåväl. Man kan säga mycket om Guyer, men de har inte Don.
-Inta era platser, tack. -Vi borde slå oss ner. - Lycka till.
-Jösses, ska vi gå ihop med Guyer?! -Prata med Lane.
Välkomna till den sjätte årliga prisutdelningen för tv-reklam.
Vi hedrar här kreativ förträfflighet inom reklam och design.
-Jag sprang på Ken Cosgrove. -Prata inte med mig nu.
Och då menar jag allt.
Så roligt var det inte, men tack.
Jag är imponerad av att du fick det här jobbet.
Jaha... Tack för att du gjorde det lättare.
Wally, det är jag!
När jag var ny hos Y&R var du väldigt inspirerande.
Raymond Rubicam kallade dig ett geni. Kul att se dig. Vid liv och allt.
Bort med tassarna! Typisk fransk service.
-Jag saknar att jobba med honom. -Det känns som om jag redan vunnit.
Tyvärr blir det inga fler publika tal.
Och mina herrar, drick med måtta.
I första kategorin, gällande kläder, är de nominerade...
Fem.
Vad gör du här om du jobbade för Johnson?
Ingen på DDB vet vem som gör vad. Förutom reklamen med flickan.
Som om den vore nåt. Klan-filmen är nog det bästa jag kommer att göra.
Jag bidrog mycket till Glo-Coat-reklamen.
Mycket! Särskilt idén.
Don satte på pojken cowboygrejer. Jag tyckte inte det var så nyskapande.
Den var omskakande, men lite för gullig.
Jag vet att jag inte skulle få gå...
Men när nomineringarna kom tog Don emot alla ryggdunkningar.
Han såg inte ens på mig, trots att jag stod framför honom.
-Han trodde jag applåderade åt honom. -Vem applåderar åt sig själv?
Då så.
Jag ska fundera lite och försöka sätta ord på hela Vicks-upplevelsen.
-Ska jag komma sen? -Ta med en penna, gumman.
-Nån måste skriva ner det. -Du kan ta och skriva ner mina idéer.
Jag har läst din broschyr. Nykter- hetsrörelsen intresserar mig inte.
Gratulerar.
Det här är Byrrh med is. B-y-r-r-h.
Var den förste att servera Byrrh med is.
Och nu till bästa rengöringsmedel och vax.
-Det är vi. -Glass Wax-sprej, "Slukar smuts"...
...av Campbell Mithun i Minneapolis.
-Hur ser jag ut? -Toppen.
"Bus Stop" av BBDO.
Glo-Coats "Billy the Kid", av Sterling Cooper Draper Pryce.
Och Pledge, "Stol på rymmen" av Benton & Bowles.
Och vinnare är:
Glo-Coat, "Billy the Kid".
Sterling Cooper Draper Pryce.
-Gratulerar, Don. -Tack.
-Nästa kategori... -Får jag se!
-Gratulerar. -Tack.
-Vad är det? -Folket från Lifes flingor kom.
-Nu väntar de på kontoret. -Nu?
Jag försöker boka om mötet.
Nej, de vill se presentationen. Låt oss sätta punkt för det här.
Menar du allvar?
Familjen Schuster flyttar in i Harrington-huset-
-och Betty blir extremt svartsjuk när hon ser Allison dansa med Rodney.
Men sen dansar Michael med Betty och med Claire...
Mer kan jag inte avslöja om "Peyton Place".
-Hur i helsike vet du allt det här? -De skickar mig manusen.
-Tänk att Connie faktiskt gifter sig. -Ja, onekligen en överraskning.
-Behöver jag säga mer? -Den är tung.
-Don, du minns väl... -Jim! Dennis! Kul att ni kom.
-Tack för att ni väntade. -Ingen fara. Vi har varvat ner...
...medan mr Crane har förstört "Peyton Place" för oss.
-Låt oss sätta igång. - Roger, tack. -Jag ska gå, men först...
Ärevarv! Kom igen, Don! Pete! Crane! Jimmy Olsen!
-Skynda er. Sen blir det efterfest. -Tack, Roger...
-Är alla nöjda? -Det kan man kalla det.
-Joey, du började väl inte utan mig? -Det skulle aldrig falla mig in.
Är alla beredda?
Då så.
Lifes frukostflingor. Jättegoda, spröda och välkända.
Ni vill knyta an till hälsa, men det är inte kul. - Joey?
Stopp! Jag tar det själv.
Det finns sötare flingor än de här. Men jag tänkte på nostalgi.
När man minns nåt från förr känns det bra, men även lite smärtsamt.
Som barndomsminnen. Och "liv" är ett skrämmande ord i alla åldrar.
Så hur gör vi det roligt?
"Ät en hel skål Life." Liten unge, stor skål, stor sked.
Barn ler när de ser en stor skål flingor. De kan äta en hel kartong.
Och mammor blir rörda när de ser sina små barn på väg ut i livet.
Slår vi ihop de två lär vi sälja flingor.
-Det var allt jag hade. -Vi kan även bygga en tv-serie...
-...på Quaker Oats produktfamilj. -Den kan heta "Quaker Oats-familjen".
Jag gillade "en hel skål". Men det är lite för smart för vanligt folk.
-Ironin, alltså. -Barn förstår bilden, mammor ironin.
Men när jag åker hem till Chicago kommer de att vilja höra en slogan.
-Och jag tror inte det här duger. -Vi låter Don jobba lite på det.
Vi kan antingen prata på måndag eller ses i Chicago.
Jag fixar det, Pete.
Vad sägs om:
"Livet är bara en skål med Lifes frukostflingor."
"Life är härligt!" "Njut av resten av ditt liv... Life frukostflingor."
-De förväntar sig inget just nu. -Vänta lite.
"Life - en anledning att stiga upp."
"Life - en bot mot vanlig frukost." "Life - sötman tar aldrig slut."
-"Life - ät en hel skål!" -Där har vi det.
"En bot mot vanlig frukost." Jag älskar det!
Den har hälsoaspekten. Life får dig att må bättre.
-Fint. -Den kommer att gå hem.
-Strålande. Vi ska ordna det åt er. -Ska vi diskutera medier?
-Jag kan fortsätta. -Vi har redan en home run.
Vi ska inte uppehålla er mer. Jag vet att ni ska ut och fira.
Jag har aldrig haft så kul i New York förr.
-När som helst, pojkar! -Utmärkt.
Roger, jag är klar! Nu går vi!
-Får jag prata med dig? -Har ni nåt till Vicks än?
Har ni fortfarande inget?! Din deadline är allvar.
-Du sa måndag. -Ida, boka ett rum med lås åt dem.
Fakturera Vicks för det. - Kom inte ut förrän ni har nåt.
Pete, vi följer dem ut.
-Ska du eller jag välja ställe? -Han menade inte allvar.
-Vi jobbar på kontoret. -Ska jag behöva springa och fråga?
Gå och hämta Stanley.
-Jag måste prata med dig. -Inte nu. - Lane, får jag komma in?
Ska vi gå samman med Guyer?
-Nej. -Inte?
Jag sprang på Ken Cosgrove och Clarence Birdseye på CLIO-galan.
Det verkade som om mr Cosgrove vantrivdes-
-och att han och hans klienter vore ett välkommet tillskott hos oss.
Över min döda kropp!
Jag ber om ursäkt. Det var fel att inte rådfråga dig.
-Jag var inte säker på... -Om du skulle gå bakom ryggen på mig?
Jag är delägare, för fan! Du och jag har samma status här.
Du har aldrig gillat mig. Du har alltid föredragit honom.
Godkännandet avslås!
Roger Sterling är ett barn.
Och vi kan inte låta dig dra hela lasset själv.
Ken har bevisat vad han kan. Han är hungrig och han har konton.
Birdseye, Mountain Dew och Fillmore bildelar, som blivit rikstäckande.
Han skulle mer än löna sig. Blir du lugnare av det?
Jag skulle lugna mig om ni slutade smida ränker bakom ryggen på mig!
Jag förväntar mig ändå att du är pragmatisk.
En egenskap vi delar.
Mr Cosgrove och jag äter lunch på måndag.
Om raseriet har gått över får du gärna göra oss sällskap.
-Jag åker hem. -Du ska veta att jag tycker om dig.
Det smärtar att höra att du tror annorlunda.
Få hit den där grejen!
Generalen!
-Ni ska väl inte flyga ikväll? -Det var många år sen.
-Tror jag det. Nämn några flygplan. -Nej.
-Vem är er överordnade? -Presidenten.
I William Morris?
En av utmärkelserna fick jag för att jag fått tyst på gaphalsar.
Trevligt att träffas. Ha en trevlig kväll.
-Don, gratulerar. -Tack.
Till dig också. - Nu är vi herrar på täppan.
Visst, de delar ut 50 priser per år. Men det blir inte bättre än så här.
Roger, bjud Ned på en drink.
Där är du ju. Mamma ringde. Hon letar efter oss.
-Trevligt att träffas. - Vad gör du? -Räddar dig.
Från vad, en jobbmöjlighet?
-Såg du när jag vann? -Nej, men jag hörde om det.
Grey kommer att sätta din bild på en piltavla.
Varför det? Grey vann, alla vann.
Det är inte sant. Och hur hade du mått nu om du förlorat?
Ungefär likadant, antar jag. Det gör inte ens arbeten bättre.
Sund inställning. Pris eller inte, du är ändå Don Draper.
Vad nu det betyder.
Du är helt otrolig...
-Du luktar gott. -Säger du det?
Vad säger du om att sticka härifrån och fira på allvar?
Jag tror du blandar ihop en hel del saker just nu.
Jag är väldigt glad för din skull.
-Ringer du för att uppdatera honom? -Nej, om nåt som inte rör dig.
Jag vet att ni har en speciell relation.
-Vad ska det betyda? -Vadå?
Inte så. Självklart inte. Han skulle hellre dö än synas med dig.
Men du är hans favorit.
Han tar säkert med dig på jakt och låter dig bära kadavren i munnen.
Tänker du jobba eller stirra på kvinnor som inte kan stirra tillbaka?
Du skulle aldrig förstå, men det här inspirerar mig.
Det öppnar mitt sinne med frihet.
Varför är du inte nudist? Du pratar ju om det hela tiden.
I en frigjord omgivning skulle jag vara det.
Men i närvaro av påven...
...eller exempelvis dig...
-...är det svårt. -Du vet ingenting om mig.
Jag vet att du skäms över din kropp. Du borde åtminstone göra det.
-Vad gör du? -Du är lat och har inga idéer.
-Menar du allvar? -Ja. Kom igen.
-Du är knäpp. -Och du är en feg jävel.
Jag kan jobba så här. Låt oss bli frigjorda.
Strålande!
Vad väntar du på?
Bara...
Okej, halstabletter. Vad har du?
Jag tänker.
-På vad? -Det är inte på grund av dig.
Det sitter nog i efter tidningen.
Fint... Det borde gå att få folk att se dem som medicin.
De smakar ju ändå som det.
Ska du lämna mig ensam med alla nakna guldkvinnor?
-Ursäkta att jag stör. -Det gör du inte.
Jag såg att du pratade med den där mannen förut. Är det Don Draper?
-Ja. -Har han ett förhållande?
-Med glaset, ja. -Nej.
-Han är rätt stolt över sig själv. -Det är en stor dag för honom.
-En stor dag för oss alla. -Särskilt för dig, okej?
Nja... De delar inte ut priser för det jag gör.
-Och vad är det? -Att hitta såna som han.
Du har passerat gränsen mellan fylla och grinighet.
God natt.
Mr Sterling.
-Känner jag dig? -Don. Don Draper.
-Hellers lyxpälsar. -Jaha, pälskillen.
-Vad gör du här? -Jag har ett möte i huset.
Jaså? Nämn ett annat företag här.
Jag ber om ursäkt. Men jag lämnade några meddelanden till er.
Och jag ignorerade dem.
-Vad tyckte ni om min portfolio? -Jag slängde den med pälskartongen.
Det var en dålig idé.
Kanske det, men har ni aldrig försökt få en chans?
Var tror din chef att du är nu?
-Han vet att jag vill göra som ni. -Vilket är?
Jag tror att ni är en viktig man på en viktig byrå.
Jag kanske riskerar jobbet, men jag vill bjuda på en drink...
-...och höra vad ni har att säga. -Klockan är bara tio.
Min mor sa alltid: "Om du får det du önskar blir folk avundsjuka..."
-"...och försöker ta det ifrån dig." -Jag tror inte det stämmer.
Du vet då allt. Jag kan inte anställa dig. Du vet för mycket om mig.
-Ni vet att jag är diskret. -Inte om du säger det.
Jag måste härifrån innan lunch. Det här är pinsamt.
-Jag bjuder på lunch. -Jag är mätt efter alla oliver.
Och du är en bra pälskille. Jag behöver en sån.
Jag ordnar en taxi. Du borde åka hem.
Garçon! Je m'appelle Roger! Je suis un taxi, s'il vous plaît!
Man använder alltså halstabletter när man är sjuk, på biltur, på bio-
-och i kyrkan. Är det nåt du vill lägga till?
-Va? -Pennan är slö.
-Ska jag doppa den där i bläck? -Sluta titta!
Jag tänkte att det skulle försvinna.
Okej då.
-Ska vi klä på oss nu? -Gör som du vill. Jag bryr mig inte.
-Det gör du ju. -Visst, du vinner.
-Vinner vad? -Världens mest självgoda slyna.
Jag måste slå en drill.
Rizzo, jag är hungrig! Vill du ha nåt?
Vad vann du för?
Kakmix och glasyrer. Jag skrev jingeln.
Kan du nynna några takter?
Den låter bekant.
Jaha.
Okej...
-Hallå. -Äntligen svarar du. Var fan är du?
-Vem är det? -Det är jag! Var är du?
Klockan är tolv. Du skulle varit här för två timmar sen.
Ungarna väntar på nån som uppenbarligen inte kommer.
Henry och jag skulle på en viktig brunch och jag får inte tag på Carla.
-Jag kommer på söndag. -Det är söndag!
Jag är verkligen ledsen, Betts. Jag mår inte så bra.
Tack för att du meddelade det.
Är allt som det ska?
Ja då. Allt är bara fint.
Tänk att vi sov så länge.
Är den din?
Nej, din.
Jag är ledsen, men jag glömde att jag har saker att göra.
Du sa att du skulle fotografera mig, men det gjorde du aldrig.
-När sa jag det? -Jag vet inte riktigt.
Runt din tredje portion pommes frites, efter att din syster gått.
Min syster?
-Var det hon som ringde? -Nej.
Ljug inte för mig. Det gör inget, Dick.
Jag vill inte hamna mitt i nånting.
Du...
Jag är väldigt sen. Jag borde göra mig i ordning.
Okej.
Skulle du kunna...?
Jag hade väldigt trevligt, Doris.
Jag är ledsen att jag glömde att jag hade planer.
All right, vi ses väl.
Är allt som det ska? Jag försökte ringa både i fredags och igår.
-Idag är det bara upptaget. -Telefonen är trasig.
Får jag komma in?
Vad är det för fel?
Jag vet att du inte vill höra det, men sloganen du sålde till Life...
Den kom från den där grabben. Rogers idiot.
-"Ät en hel skål Life"? -Nej.
"En bot mot vanlig frukost." Du ändrade den på mötet.
-Det betvivlar jag. -Ibland fastnar saker i hjärnan.
-Den var grabbens. -Är du säker?
-Ring Life och säg att vi ändrat oss. -De älskade den.
-Den är värdelös. -Varken du eller klienten insåg det.
-Kom på tio nya sloganer. -Nej.
Jag har jobbat hela helgen med den grisen på det där dumma hotellrummet.
Vilket hotellrum?
Du måste få honom till kontoret på en gång imorgon. Ordna det här.
Helvete...
Mr Cosgrove är på väg. Jag la till dig på bordsbokningen.
Ta honom till mötesrummet när han kommer.
Han hostar och alla stirrar, även prästen. Sen suger han på en Vicks.
Bra.
-Det var ungefär så jag sålde in det. -Jag ändrade bara en liten sak.
-God morgon. -Ring Pen & Pencil.
-Hör om nån hittat mitt pris. -I vilken kategori?
Bästa skådespelerska. Det är en CLIO.
Hej. De bad mig vänta här.
Din lille vän väntar.
Hör här, Danny.
Jag har tänkt på sloganen i din bok. "En bot mot vanlig nånting."
-Buss, öl, stol? Vilken? -Allihop.
Jag ger dig 50 dollar för idén.
-Du gillade den, va? -Vad sa jag nyss?
Jag vill ha ett jobb.
Okej, 100 dollar. Det blir frilansarbete.
-Det är inte ett jobb. -Jag måste inte köpa det.
Jag kan använda det. Ta pengarna.
-Jag behöver ett jobb, inte pengar. -Du är bara här tack vare Roger.
Han är allt jag har. Han och mina idéer.
-Fantastiskt ställe. -Lane, kan du ursäkta oss?
Javisst.
-Jag har tänkt mycket på det här. -Jag också.
Om du är öppen för det sätt jag gör affärer på här...
-...skulle du vara ett bra tillskott. -Vad ska det betyda?
Att saker har förändrats på ett permanent sätt.
Jag tycker inte att nåt verkar ha förändrats.
Ken, alla här gillar dig.
Men det är en liten firma, och jag måste veta att du kan lyda order.
Nå? Hur går det med bröllopsplanerna?
Peggy!
Ta med Danny till Joan. Han börjar nästa måndag.
Skojar du?
-Du kommer inte att ångra dig. -Gå härifrån.
Vänta här.
Jag tyckte om chokladglass, men vi fick vanilj för att inte fläcka ner.
-Jag anställde Janes kusin. -Jaså?
-Varför ändrade du dig? -Jag kunde inte leva utan honom.
Tjänster och gentjänster.
Du glömde den i baren.
-Det blev väl för mycket firande. -Sånt händer.
Du får den om du säger en sak: Att du inte hade klarat det utan mig.
Sa jag inte det?
Fel av mig.
Tack.
-Mr Sterling. God morgon. -Kan du lämna mig ifred?
-Ni bad mig ju komma. -I helvete heller.
-Ni anställde mig. -Va?! När då?
I går. Ni sa: "Välkommen ombord."
Översättning: Anders Enerlöv www.broadcasttext.com